Pau Garsaball i Torrents - (:unkn) unknown (My University, 2018)
Pau Garsaball neix l’abril del 1920 a Granollers, però al cap de pocs dies la seva família es trasllada al barri de Sants, a Barcelona. El 1936  comença els estudis d’interpretació a la Institució del Teatre, fins que el 1938 és cridat al front. De nou a Barcelona, el 30 de setembre del 1941 debuta al Poliorama a La casa de la Troya, amb la companyia de Paco Melgares. A partir del 1943 actua amb la companyia de María Fernanda Ladrón de Guevara i, més endavant, com a parella artística de María Esperanza Navarro. Esdevé un galant d’èxit, però amb la represa del teatre català, el 1946 s’incorpora a la companyia de Maria Vila i Pius Daví, fins que el 1951 forma companyia pròpia al costat de Paquita Ferrándiz. Participa tant en reposicions com en estrenes de diversos autors: Sagarra (L’Hostal de la Glòria, 1947; Galatea,1948, L’hereu i la forastera, 1949; Els comediants, 1950; etc.), Elias (Refugi de pecadors, 1949; Bala perduda, 1950; etc.), Guimerà (Mar i cel, 1950),  etc. Quan el 1955 es crea l’Agrupació Dramàtica de Barcelona, amb seu al Romea, Garsaball hi participa activament com a actor i director. L’any 1962 s’implica en la recuperació del teatre Romea, que passa per una greu crisi econòmica. El 1963, superada la crisi, n’assumeix temporalment la direcció artística. Entre el 1965 i el 1968, fa teatre català al teatre de Paco Martínez Soria (Teatre Talia). Del 1969 al 1976 es fa càrrec com a empresari de sala del CAPSA, per la gestió del qual obté un dels Premis Nacionals de Teatre, el 1972. També actua en algunes obres, com ara  El retaule del flautista, de Jordi Teixidor, que va tenir un gran èxit. A partir del 1976 alterna el teatre amb el cinema i la televisió. El 1989, estrena Ai, carai!, de Josep M. Benet i Jornet, obra per la qual li és concedit, el 1990, el Premi Nacional d’Interpretació. Prèviament també havia rebut la Creu de Sant Jordi (1983) i el Premi Jaume I d’Acció Cívica (1984). Pau Garsaball mor el 8 de desembre del 1991 a causa d’una insuficiència respiratòria, poc després de ser homenatjat amb la medalla d’argent al Mèrit Artístic per l’Ajuntament de Barcelona.
Pau Garsaball és una figura clau en la represa i normalització del teatre en llengua catalana, tant pel que fa a la seva faceta d’actor i director com d’empresari. És, a més, un agent important en la renovació de l’escena catalana gràcies a iniciatives com els «Dilluns del Romea», que va servir de plataforma a noves companyies, o a la programació al CAPSA d’obres poc convencionals i amb una marcada vessant social, tant en llengua catalana com espanyola.
Keywords: Actor, director i empresari